![](https://aina.lt/wp-content/uploads/2019/08/Auguste_Rakauskaite.jpg)
Augustė Rakauskaitė (10 kl.)
Sode
Sėdžiu po ramiai šiurenančiais obelų žiedais
Ir nebetikiu tais tavo pažadais.
Vakarais pražydusios ramunės žiedų nedraskysiu,
Myli jis ar ne – nebeklausinėsiu.
Laikau rankoje tik vieną baltą rožę
Ir dar stipriau suspaudžiu geliantį jos grožį.
Deja, mūsų keliai netikėtai atsiskyrė
Ir nekaltos gėlelės niekas daugiau nebeskynė.
Kelionė autobusu
Galėtų šitas kelias niekad nesibaigti,
O vairuotojas užtrenkti dureles ir tiesiog nueiti –
Vaizdai vis nesiliaus keliavę su manim.
Vaizduotė sužėruos fantastiškom mintim
Ne apie tave, ne apie drauges,
O apie laisvę ir keliones.
Nuvykčiau dabar ten, kur nieks manęs neieško
Ir kur nebūčiau apsupta nei vieno tikro priešo.
Atremčiau sunkią savo galvą į dulkėtą stiklą
Ir kažkur, už debesėlio, regėčiau aiškų tikslą.
Atėjo laikas pasiekti jį tuojau…
Gana. Vairuotojau, namo greičiau.
Netikro karaliaus širdis
Ar savo kalinę tu myli,
Kuri šalia tavęs ir niekada netyli?
Plaukai jos saulėje blizga tarsi auksas tavo skrynioje,
Mintys – išmintingesnės nei sakinukas filosofinėje knygoje.
Ji plauna kojas tau, nušveičia plaukais batus
Tada, kai tu piktas ar net labai labai rūstus.
Bet kas galėjo pamanyti, kad per daug karalius išdidus –
Paėmęs kardą savo šaltą širdį žaisdamas perkirto perpus.
Karaliau, kur dingo karūna?
Ar tu išvis kada buvai palietęs ją kakta?
![AINA Facebook naujienos](https://aina.lt/wp-content/uploads/2019/07/facebook.png)
Pamatykite naujienas pirmi!
Sekite naujienas mūsų "Facebook" paskyroje!